Mamma...
Jeg elsker deg, Libby.
Jeg elsker deg, gullet mitt. Glem aldri det.
Libby? Det du forteller oss nå er veldig, veldig viktig.
Drepte Ben moren din og søstrene dine?
Du var inne i huset da det skjedde.
Så fortell oss det... Det var Ben som drepte dem, ikke sant?
Jeg har en ondskapsfullhet i meg likt et indre organ.
Det er Day-blodet i årene mine. Noe er jævlig feil med det.
Jeg var åtte da de ble drept. Plutselig var jeg berømt.
Den foreldreløse jenta etter massemordet på prærien i Kansas.
Fremmedes gaver holdt akkurat til at jeg ikke trengte å gjøre noe.
Og derfor gjorde jeg ingenting.
- Hvor mye er det igjen? - Leser du rapportene jeg sender?
- Iblant. - Hører du ikke på mine beskjeder?
- Hvor mye? -482 dollar og 12 cent er i fondet.
Som jeg har sagt før...
Hadde du komplettert med en jevn inntekt, hadde du holdt deg flytende.
Og nå ligger du to måneder etter med leia.
- Boken, da? Den burde ha tjent mer. - Jeg vet det.
Ingen gaver? 30-årsdagen nærmer seg.
Folk glemmer fort, Libby. Det er alltid et nytt drap, dessverre.
De vil hjelpe andre små jenter. Og du er ingen liten jente lenger.
Jeg er ikke klar for dette.
Men på sett og vis kan det vise seg å være hell i uhell.
Det kan innebære en ny fase i livet.
Hva vil du bli når du blir stor?
Kødder du med meg?
Før pleide Jim Jeffreys å gi meg skoesker fulle av brev.
De fleste inneholdt sjekker.
Avsenderen fikk så et standardbrev med min klumsete håndskrift.
"Takk for gaven din."
"Mennesker som deg får meg til å håpe på en lysere framtid."
"De hjerteligste hilsener, Libby Day."
Kjære ms Day - Jeg har lenge fulgt saken din.
Deltar du ved tilstelninger? Vi tilbyr 500 dollar om du dukker opp.
Hallo?
- Hallo? - Er det Lyle Wirth?
Ja. Hvem spør?
Libby Day. Du skrev til meg.
Jøss! Er det sant? Libby Day? Er du i byen?
- Hvilken by? - Kansas City. Der du bor, vel?
Hallo?
Ja, jeg bor i Kansas City. Er tilbudet ditt seriøst?
Lyle Wirth så ut som en seriemorder-
- så han var nok ikke det da.
Lyle?
- Libby? - Ja, ventet du på noen andre?
Gosj... Libby Day. Så moro å endelig...
Greit, ro deg ned, for faen.
- Du trenger ikke være redd. - Jeg er ikke redd for deg.
Men hva slags fyr vil treffes på et vaskeri midt på natten?
Det er ikke som du tror. Jeg eier stedet. Jeg er entreprenør.
- Vil du ha noe? - Som hva da? Vaskemidler?
- Kaffe, tenkte jeg. - Hold avstand, for faen!
- Du er da utrolig nærgående. - Unnskyld.
- Fortell om klubben din. - Noen gutter samler på baseballkort.
Og kvinner leser sladreblader og vet alt om enkelte kjendiser.
Det er som det, men om drap.
Vi kaller det Kill Club. Det er ikke så nifst som det låter.
- For det låter jævlig nifst. - Vi liker å lese om forbrytelser.
Alle brenner for en særlig sak.
Din familie er av stor interesse i klubben.
Men det er jo en fryktelig tragedie.
Med broren din i fengsel nå i snart 28 år.
Vil klubben din overbevise meg om at Ben er uskyldig, er det bortkastet.
Nei, bare kom innom. Det er som en konvensjon.
- Hvor mye? -500 dollar.
Samlere kommer, så ta med noen suvenirer.
Jeg vil ha 1000 dollar.
Jeg kan gi deg 700 om vi får prate med deg om hva som skjedde.
- Det går bra. - Sikkert?
Ja.
Hallo? Skal du ikke ha frokost?
Er det ikke litt for varmt for lue?
- Jeg kommer først! - Ro dere ned, jenter! Ro dere ned.
- Hei, Ben. - Hei, Libby.
- Jeg liker saltfjellet ditt. - Jaså?
- Mamma, Ben og Libby bare griser. - Det gjør ikke noe.
Mamma, Libby tok pannekaken min!
Libby... - Ben, egg?
Mamma, Ben har på seg lue inne. - Det er jo ikke kaldt.
Michelle har rett, det er ufint å ha på seg lue ved matbordet.
Ben!
Ben ser ut som sånne på heavy metal-plakater.
- Hvorfor det? - Det er bare hår, mamma. Slapp av.
Vi ses.
Det var ikke første gang jeg ble tilbudt penger for å delta på møte.
Jeg fikk alle mulige merkelige tilbud.
Vil du ha godteri, jenta mi?
- Libby! Velkommen til klubben vår. - Hva?
Velkommen til klubben vår! Skal jeg vise deg rundt?
Jeg vil ha pengene mine!
Kom! Du skal få se oppe.
Kill Club, eller KC som vi sier, er for løsere og fans av berømte drap.
- Alt fra Fanny Adams... - Hvem er det?
En åtteåring som ble stukket i hjel i England 1867.
Han som bød på godteri spiller rollen som morderen hennes, Frederick Baker.
- Herregud, skaff dere et liv! - Vi vil bli kvitt rollespillerne.
Men mange liker sånt. Og det betyr inntekt for oss.
- Oss? - Vi som prøver å løse forbrytelser.
Vi er en seriøs organisasjon-
- med tidligere politimenn, privatdetektiver, advokater...
Vi løser forbrytelser. Det er det vi driver med.
Lyle, hvem er din unge venn?
Bob Berdella, dette er Libby Day.
Familien døde på en bondegård i Kansas.
Jaha...
Om du hadde kukk ville du ligge hakket opp blant avfallet mitt nå.
- Ikke rør meg, syke, feite jævel! - Jeg bare fleipet.
Det hadde ikke vært den første kampen på klubben.
- Jeg stikker. - Nei, Libby. Vær så snill...
Jeg forstår om du ikke trives.
Men alle er ikke som dem. Gi meg en sjanse. Se hva vi gjør der inne.
Noen privatetterforskere kan ha funnet en seriemorder.
De ringer inn en fyr som drar mellom stater.
Missouri, Kansas... Han hjelper folk å dø.
- Hva da "hjelper"? - "Dødsengelen".
Som en Doktor Død om man har dårlig kreditt og god livsforsikring-
- men ikke ser noen utvei. Vi er seriøse. Ingen drakter.
Hei! Det er en ære å kunne presentere stjernen ved dette årets Kill Club:
Libby Day.
Omkring kl. 02.00, 13. oktober 1985-
- drepte en person eller flere tre personer av familien Day-
- på deres bondegård i Kinnakee i Kansas.
Det yngste barnet, Libby, flyktet gjennom et vindu i sin mors rom.
Det eldste barnet, Benjamin, hadde ikke alibi-
- og var ekstremt lite samarbeidsvillig med politiet.
Libby vitnet om at hun så Ben begå drapene.
Tross Libbys forvirrede vitnemål og lave alder-
- og tross mangel på fysiske bevis, ble Ben Day dømt.
Hovedsakelig basert på rykter om at han dyrket djevelen.
- Ferdige? - Man antar at faren Runner Day-
- drepte dem. Han drar til Patty, ber om penger, får ikke og blir gal.
- Han var jo sprø, eller hva? - Jeg vet ikke.
- Han dro da jeg var to. - Hvor er han nå?
- Jeg vet ikke. - Det var blod på Michelles laken.
Men lakenet var kjøpt brukt, så blodet kan ha vært noen annens.
Vi var fattige. Mye var brukt.
Husker du noe utover det vanlige som skjedde den dagen?
Sa moren din noe om Krissi Cates-skandalen?
- Hvem? - Krissi Cates.
- Hvem er det? - Du nevnte henne i boken.
Jeg verken skrev eller leste boken.
- Trey Teepano, da? - Ben Day, da? Vil dere vite noe?
Dette er et stort justismord.
- Hva vil hun? - Magda vil få broren din frikjent.
Han er flott. Han tegner og skriver dikt. Du burde bli kjent med ham.
- Om tre uker stenges det vinduet. - Hvilket vindu?
For å løse forbrytelsen må vi sette sammen nye bevis.
Trekker du tilbake vitnemålet ditt, kan vi påberope habeas corpus.
- Det haster. - Hva mener du?
Minsket budsjett gjør at de kaster bevis som er eldre enn ti år.
Det innebærer at Bens sakspapirer destrueres om tre uker.
Et fåtall personer liker mordgåter.
- Ben er uskyldig. - Han har aldri engang anket!
Han har hatt sjansen, men har mistet håpet.
- Bra. - Vær så snill, hjelp oss.
Nei. Kos dere med konspirasjonsteorien deres.
- Slipp meg! - Prøv å overbevise oss, da!
Jeg sa jo at den late løgnhalsen ikke ville bry seg.
Ja, det er det du alltid har vært - en løgnhals!
Du vet ikke en dritt om hva som skjedde den natten.
Ingen av dere.
Løp. Løp! Nei!
Libby? Libby!
Libby?
Alle er døde!
GUDEN DIN ER IKKE HER
I tegnetimen traff jeg Ben. Han ville bli min hjertevenn.
Fin hud og store, blå øyne. Er du min?
Jeg tenker på deg, det er lørdag. Hvem er jeg?
- Hallo, kjenner du noen her? - Han der.
Du?
Hallo! Kjenner du gutten?
- Jeg leker ikke med barn. - Dra til helvete!
- Han ble forbanna. - Kjenner vi hverandre?
- Jeg og Trey pleier å møtes her. - Indianeren har ingen venner.
Er han indianer? Han ser asiatisk ut.
Han er blandet... Hva pleier man å si?
Voldtok bestefaren hans en kinesisk hore?
Pass deg for hva du sier! Trey holder på med satanistiske greier.
- Det er ganske mørke greier iblant. - Var du med og drepte kuene?
Vi var nødt til det. Vi adlød ordre.
En merkelig ordre. Det var hamburgeren min.
- Se på trynet hans! - Iblant må ting dø.
Vi må drepe dem. Jesus krever jo offer.
Det samme gjør Satan.
- Mamma, vil Ben å få problemer? - Nei da.
- Sikker på det? - Michelle, hvorfor det?
- Jeg har hørt rykter. - Hva slags rykter?
Mamma, noen kommer med bil!
- Hvem er det? - God dag!
Takk!
- Hvem spionerer på oss? - Libby.
Hun har blå øyne akkurat som moren sin. Hvor er familien din fra?
Tyskland. Jeg er født Krause.
Det bodde en tysker her omkring. Han hadde problemer med siloen-
- og fikk 1 800 kilo hvete over seg. Han druknet i det og ble kvalt.
- Jeg vet det. - Gården hans gikk under.
Han skyldte oss, altså boliglånrådet, store summer.
Hvorfor jobber du en lørdag, Joseph? Har det skjedd noe?
De kommer til å overta panten. Prisene er ikke det de pleide å være.
God avling presset prisene. Sånt skifter.
Du kommer ikke til å klare det.
- Jeg selger dyr og maskiner. - Dyr er ikke mye verdt.
Og du har ikke mange maskiner igjen.
Det må jo gå på en måte. Banken...
Banken er på vei under den også. Jeg beklager.
De prøver å bli kvitt oss.
Jeg vet ikke hvem "de" er. Den eneste løsningen på dette er penger.
Jeg snakker om å tigge, låne, stjele...
Det er på tide å gi slipp på stoltheten, Patty.
Libby? Det du nå forteller oss blir veldig, veldig viktig.
Drepte Ben moren din og søstrene dine?
Du var i huset da det skjedde.
Så fortell oss... Det var Ben som drepte dem, ikke sant?
Jeg har tenkt. Om jeg leser mer om saken, finansierer klubben din det?
- Har du ombestemt deg? - Ben er morderen, men...
Jeg trenger penger.
Jeg er villig til å tilby klubben din tre uker av min tid.
- Det hørtes ikke så nobelt ut. - Drit i det, da.
Nei, vent! Libby! Har du virkelig ingen kontakt med Runner?
- Nei. - Finn ham.
- Jeg tror ikke at Runner gjorde det. - Hva er teorien din, da?
- Jeg er ikke klar til å si det. - Hvorfor prøver ikke Ben å bli fri?
- Du burde prate med ham. - Nei. Heller andre først.
- Handler det om penger, eller? - Jeg vil ikke kaste bort tiden min.
Hva med 300 dollar?
- Hvor får du penger fra? - Jeg er kasserer.
Jeg bruker penger på dette prosjekt.
Hva da? Hva ler du av?
En som underslår nobelt. Det gjør deg nesten sympatisk.
- Takk. - Jeg trenger 500 til i forskudd.
- Hvorfor det? - Jeg må hente bilen.
Den har blitt holdt som gissel i et halvt år.
Jeg kommer til å trenge en bil.
Ok, da.
Da må du samarbeide også. Dra og hils på Ben. Det begynner der.
Nei, det slutter der. Han drepte dem.
- Jeg mener det. - Ok! Jeg skal prate med ham.
Bare for å bevise at dere tar feil. Og så kan feite Magda grine litt.
Jeg tror at jeg så Ben da jeg sto ved døren inn til mammas rom.
Han truet henne med geværet vårt.
Satan mener at man skal gjøre det som føles riktig. Vi er jo alle dyr.
Ro dere ned. Stille!
Benjamin, du forstår vel alvoret i dette?
- Hei, Libby. - Hei, Ben.
Jeg trodde aldri at vi skulle ses igjen.
Du har tydeligvis fans på utsiden som ser deg som offeret. Bra jobba.
Jeg har ofte tenkt på deg alle disse årene.
Noen snakker om deg iblant, men det blir ikke det samme.
- Hvordan er det der inne? - Det går bra.
Jeg har tatt high school-eksamen og tar nå engelsk på collegenivå.
For tiden leser jeg Shakespeare, for faen.
Så fint, da.
Libby, du er så vakker. Du har mammas øyne.
- Det får du vel høre hele tiden. - Fra hvem da?
Runner er forsvunnet. Diane er død. Det er ingen igjen.
- De burde ha tatt hånd om deg bedre. - Er du født på ny? Fant du Jesus?
- Hvorfor er du så snill? - Det er jeg ikke. Jeg er sint på mye.
Men jeg er ikke sint på deg.
Hva er det?
Du er annerledes. Slett ikke som jeg trodde.
Vi burde ikke sitte sånn. Det er for dødsdømte. Vi kunne sitte i en sal.
Men kanskje dette var det du ønsket.
- Husker du hesten Yellow? - Yellow?
- Hesten nektet å bli ridd på. - Bet den deg?
Nei. Jeg hadde bra tak, men ble kastet mot gjerdet. Traff en spiker.
Har Runner vært her? Vet du hvor han er?
Det siste brevet hadde avsender "c/o Bert Nolans hospits for menn".
Han ba om 500 dollar for å kunne forske mer på saken min.
- Gamle Runner... - Hva er tatovering på armen?
Det er en gammel flamme. Vi var brevvenner i begynnelsen.
Jeg trodde at jeg elsket henne.
Du, da? Har du noen kjæreste?
La være. Hvordan våger du? Du får ikke holde på sånn.
- Libby, jeg... - Nei, du spør faen ikke meg om ting.
Søsteren min besøker meg etter alle år og jeg tenker at det kan funke.
Kanskje jeg slipper å føle meg så ensom.
Vi kan snakke om en hest. Jeg ber om noe så enkelt som det.
- Jeg husker ikke hesten. - Yellow.
- Det var din hest, jo. - Hvorfor husker jeg den ikke, da?
Du var liten da mamma solgte den. Hun ville ikke, men trengte penger.
Jeg kan fortelle alt om den.
Fyr løs.
Det trenger jeg ikke.
- Du drepte dem. - Nei.
- Det sa du ikke da. - Jeg var eneste gutt i redet.
På skolen var jeg han som ble frosset ut.
- I rettssalen var jeg en jævel. - En jævel som drepte familien sin.
Jeg var dum, men jeg drepte ikke mamma, Debby eller Michelle.
Hvorfor har du aldri anket, da? Nå?
Liker du fengselet så mye at du vil bli der?
Vet du hva jeg tror? At du spare preiker piss.
Det ble helt rått. Jeg sa jo det.
- Jeg er ikke for gammel, da? - Hva mener du?
At du foretrekker yngre enn syttenåringer.
Kom.
Kom igjen, Ben. Sånn ja. Du kan vel bedre enn det?
Jeg traff noen venner på senteret i dag.
Kjenner du en jente som heter Krissi Cates?
Ja, jeg hjelper til på tegnekurset som hun går på.
Du har aldri nevnt noe tegnekurs.
Jeg hjelper bare ungene. Det var en gammel lærer som ba meg.
Politiet leter etter deg.
De sier at du gjorde noe med noen jenter og kaller deg pervers.
Hva snakker du om?
- Jeg elsker deg. - Hysj!
Den sparker.
- Det er tante Diane! - Ja!
Jeg har noen overraskelser igjen i bilen.
- Du er for snill. - Hvordan går det?
Nøden står for døren.
Du skjemmer oss bort.
Jeg elsker jorden vår.
Det er som å elske barna sine.
Du vet nok ikke hvordan det er, men det er overveldende.
Å se det vokse og forplante seg. Igjen og igjen...
Men du kan ikke arbeide mer enn det du alt gjør, Patty.
På egen hånd hadde du aldri noen sjanse.
Du burde også ha flyttet herfra.
- Det er mammas og pappas gård. - Jeg vet det.
Det er på tide å slippe den. Jeg ser ikke Ben.
- Han dro tidlig i morges. - Hvordan er det med Ben?
- Vanskelig. - Hvor er han?
Hvordan det?
Hva tror du? Gutt eller jente?
- Hvordan skal jeg vite det? - Ok, så du bryr deg ikke.
Jo, jeg bryr meg om det.
- Jeg tenkte på noen pikenavn. - Skal du fortelle hvilke?
Ikke ennå.
Er du sikker på at Michelle ikke vet noe?
- Hun har ikke sagt noe. - Den lille sladrehanken.
- Får jeg noen gang tak i henne... - Hold kjeft!
Pappa sa at om han får vite at jeg ikke er jomfru mer, skyter han meg.
Så be søsteren din om å slutte å prate dritt om meg på skolen!
Før han får vite det.
Det er Trey! Slutt å kline og kom hit!
Du vet ikke hva han er i stand til.
- Vi rømmer før de kommer hjem. - Ok.
Er det så enkelt for deg? Hvordan skal du kunne forsørge oss.
Du må jobbe eller be Runner om penger.
- Faren min? - Han tjener vel penger.
Han er altmuligmann på bondegårder.
- Spøker du? - Hva hadde du ventet deg?
Trey! Ben vet ikke hva faren hans driver med!
Du er patetisk. Vet du ikke hva faren din gjør?
Hva faen... Ben, du røyker din fars gress.
- Hva mener du? - Dritt og dyrt. Fra Texas, sier han.
La oss finne Runner, så du kan få litt penger, så drar vi herfra.
Tenåringer leker en ny, farlig lek - satanisme.
De tegner satanistiske symboler.
De forføres av heavy metal-band som spiller på Satan i låtene sine.
Fikseringen på vold og død-
- får dem til å begå avskyelige forbrytelser-
- som menneskeofring og seksuelle overgrep på barn.
Det er en ny satanistisk æra.
Politiet, domstolen, psykiatrien... De mistenkte alle for satanisme.
- Tok de feil? - Det var noen få forvirra ungdommer.
Men ingen kriminelle satanister.
- Hva sto det i rapporten? - Folk kom og gikk på åstedet.
Rutinene ble ikke fulgt.
De hadde den perfekte synderen. En rar gutt som hørte på heavy metal.
Her er alle papirene. Ta en titt på dem.
- Libby, du har fått betalt for det. - Mener du det?
Dere vil få Ben løslatt mer enn han vil det selv. Latterlig.
- Hvordan oppfattet du ham? - Vet ikke.
Visste du at han hadde kjæreste? Molly, Polly eller noe sånt.
- Det ringer ingen bjelle. - Det var nok ikke seriøst.
Han hadde en tatovering på armen. Det er sikkert en som Magda.
Kan du ikke bare fortelle hvem du tror gjorde det?
Jeg tror at Lou Cates gjorde det. Krissi Cates sin far.
Han har sonet for grov mishandling.
- Du aner ikke hvem Krissi Cates er? - Nei.
Libby, jeg vet at du ikke vil, men vær så snill, prøv!
Du må likevel drasse med oss. Du er smart og merker om noe ikke stemmer.
Bare se igjennom permen. Da kommer du til å se det.
Vær så snill.
Fra jeg var sju år så jeg bare Ben i glimt-
- som et ondt vesen i et spøkelseshus.
Jeg hadde glemt at han en gang bare var Ben. Min bror.
Sjenert, alvorlig...
Han kunne ikke ha gjort det de sa. Eller det jeg sa.
Overgrepet på Krissi Cates og drapene hadde ingen kobling.
Men alle hadde hørt ryktene og det påvirket nok juryen.
Merkelig nok trakk alle de små jentene seg.
Og familien Cates politianmeldte ham aldri.
Kill Club fant Krissi Cates' mor, men hun ringte aldri tilbake.
Man legger ikke igjen en beskjed hvis man virkelig vil nå noen.
Man fortsetter bare å ringe og ringe til noen svarer...
...av sinne, nysgjerrighet eller frykt.
Hallo?
Hallo? Vekket jeg deg? Jeg innså ikke at klokken var så mye.
- Jeg kan ringe senere. - Hvem prater jeg med?
Stephanie Adams, en gammel venn av Krissi. Jeg tenkte...
Dere gir dere ikke før dere får det som dere vil, hva?
Jeg vet ikke hva du snakker om.
Jeg er bare en gammel venn som leter etter henne.
- Hva het du? Sally? - Ja, Sally Adams.
Sally, jeg er gift igjen og holder ikke kontakten med henne.
Jeg forstår. Du har ikke nummeret til Lou?
Eller vet hvor jeg kan finne ham?
Lou sitter trolig på en bar i Kansas.
Og når det gjelder Krissi, kjør vestover forbi Columbia.
Ta til venstre inn på den store strippeklubben, da finner du henne.
Ikke ring meg igjen.
Mrs Day, jeg ba deg komme hit på grunn av anklager mot sønnen din.
- Hvordan er han på skolen? Populær? - Han har mange venner.
- Vi forstår at han er en einstøing. - Spiller det noen rolle?
- Du har fire barn, hva? - Ja.
- Samme far? - Ja.
Mrs Day, fire jenter sier at Ben har tatt på dem på intime steder.
At han tok dem til en gård og utførte visse...handlinger-
- som forbindes med djeveldyrkingsritualer.
"En gård"? Ben har ikke engang bil.
Du kjenner ikke Ben.
Djeveldyrking er ikke uvanlig. Det utøves innen alle sjikt i samfunnet.
Og en del av ritualet er å fornedre barn.
Har du flere vitner enn noen tolv år gamle jenter?
Vi har en lapp som Ben la i Krissi Cates sitt skap.
- Vi trenger en advokat. - Overgrep begynner ofte i hjemmet.
Mrs Day, med tre små jenter der hjemme...
Hvis jeg var deg hadde jeg villet vite sannheten.
Mrs Cates? Jeg heter Patty Day og er Ben Days mor.
Ben Days mor.
Kan du ta disse og vise nøyaktig hva som skjedde?
Krissi?
Krissi, jeg heter Patty Day.
Jeg er moren til Ben.
Jeg vil ikke ha henne her! Dere lovet meg det!
- Vi er i fare! - Vi har alt hørt snakk om deg.
Fire barn som du ikke har råd til. Faren deres er et fyllesvin.
Du lever på støtte og får mat gratis. Og du lot sønnen din gjøre dette!
Håper du ikke gjemmer ham. Politiet leter etter ham.
- Jeg prøver jo å finne ham. - Ben kommer til helvete!
Krissi?
- Kan vi prate litt? - Om hva da?
- Om Ben Day. - Hvis du kjøper en drink til meg.
- Hvem er det? - Libby. Hun kom sammen med meg.
- Hva vil du ha? - Vodka med tranebærjuice.
- Jeg tar en også. - Jaså... Ben Day, altså?
- Han ødela virkelig livet mitt. - Fastholder du at du ble antastet?
Jeg var 11 og han var 16. Vi begynte å henge sammen etter skolen.
Jeg var søt som barn og vi hadde veldig god råd.
- Fortsett. - Vi gikk inn i skapet.
Der skulle jeg suge ham mens jeg sverget trofasthet til Satan.
Skatt, kan jeg få en chipspose?
Det er ok, hva?
Ben var skummel. Han hadde et alter der inne.
Opp ned kors, døde dyr... Ting som var ofret.
Jeg trodde at han ville drepe meg. Men han drepte familien sin i stedet.
Hele familien var djevledyrkere.
Hvordan reagerte faren din da du sa hva Ben hadde gjort?
Han ble rasende.
Han hadde kunnet drepe Ben. Da hadde Bens familie ennå vært i livet.
- Bor faren din i nærheten? - Vi har ingen kontakt lenger.
- Kan jeg låne 20 dollar? - Adressen hans?
- Vi har ingen kontakt, sa jeg. - Jeg vet det.
Lyle. Betal regningen.
- Hvor mye trengte du? - Kan vi si 50?
Jeg betaler tilbake. En penn, så kan du...
...skrive ned navn og adresse. Her.
Libby Day. Jeg heter Libby Day, din løgnaktige hore.
Ikke mist den.
Halo, Bert Nolans hospits.
Jeg leter etter en Runner eller Ronald Day.
- Bor han der? - Han kommer og går.
- Jeg kan gi ham en beskjed. - Be ham ringe Libby Day.
Det haster litt.
Jeg må prate om Ben og hva som skjedde den natten.
Ben og "den natten". Ålreit.
"Den natten."
Jeg gikk i søvne. Mamma flyttet aldri på seg når jeg la meg inntil.
Men den natten snudde hun seg mot meg og sa at hun elsket meg.
Hun sa veldig sjelden at hun elsket oss.
Det er derfor jeg husker det.
Jeg kan ikke dvele ved det lenger.
Jeg har behandlet minnene som om de hadde vært farlige.
Et mørkt sted.
Michelles dagbok.
Jeg hadde glemt hvordan Michelle blandet seg i alt.
På de siste sidene beskriver hun Bens kjæreste Diondra-
- som en slem hore.
Jeg kan ikke huske at Ben hadde kjæreste.
Diondra Wertzner.
- Jeg er en dårlig mor. - Hva snakker du om?
Du er en stålkvinne.
Du driver gården og oppdrar fire barn som går på skolen.
- Og du drikker ikke for å orke det. - Nei, politimannen hadde rett.
Hvis alt var bra hjemme, ville ikke Ben være i sånn knipe.
I bunn og grunn er han god.
Det hadde vært bedre om jeg forsvant.
Jaså? Men barna, da?
De kan bo hos deg. De ville ha det bedre i Kansas City.
Faren deres er klin gal. Og jeg er mislykket.
Det der er Runners nye bil.
- Skal jeg bli med deg inn? - Nei, det går bra.
Mamma! Pappa er her. Og han hadde med seg smultringer!
Ingenting holder deg mer på tipp tå enn et dyr som kan drepe deg.
- Dere skal ikke slippe inn noen. - Det er jo pappa.
- Og nå må pappa dra. - Gi deg!
Vi kan vel prate?
- Jeg er ikke i humør til det. - Jeg hørte du hadde solgt jordfresen.
Ja, og pengene forsvant like raskt som jeg fikk dem.
- Det vet du. - Du er aldri så blakk som du påstår.
Jeg trenger bare penger for å dra til Texas.
- Jeg kan ikke hjelpe deg. - Jeg sitter i klistret.
- Det handler om liv eller død. - Runner...
Jeg har noe veldig vanskelig jeg må takle nå.
- Sier du det? - Ben har store problemer.
Det er virkelig ille. Han trenger en advokat.
- Så du har altså penger! - Nei.
Men advokater koster penger. Ok, men du har vel smykker.
- Ringen som jeg ga deg. - Forlovelsesringen var null verdt.
Dette, da? Det er vel ekte rubiner?
Det var mormors kors og det blir i familien min.
Dette kommer du til å angre, Patty.
Jeg har angret i en evighet.
Ha det, jenter.
Mora deres er ei fitte.
Takk for ingenting!
Vi åpner først om en time.
Jeg beklager, men dette er et hospits for menn.
Jeg ser etter Runner Day. Er du bestyrer her?
Bestyrer, revisor, prest...
Han er ikke her mer ettersom alkohol ikke er tillatt her.
- Hvor kan han være? - På det forgiftede området, kanskje.
Det er en gammel tømmeplass for innsektgift mot gresshopper.
Forbered deg på en skuffelse.
Jeg lurer på hva det sa om meg.
At min egen far levde blant giftig avfall.
- Du kan bare våge! - Senk våpenet!
Det er datteren din.
Bevis det.
Jeg kan ikke bevise det.
Har du sett på maken! Kom ned.
Kom ned!
- Ikke rør meg! - Husker du da du var liten?
- Runner, nei! Slipp meg! - Kall meg onkel!
- Si onkel! - Onkel!
Jøss...
Når var det jeg så deg sist?
Husker du flamingoaskebegeret som jeg sendte?
- Ja. Jeg var ti år og røkte ikke. - Fint, hva?
Du vet hvorfor jeg er her, Runner.
Fortell meg sannheten om drapene.
Ben var ikke et uskyldig barn. Omgås man med djevelen får man svi for det.
Jeg burde ha forstått det da jeg så ham med indianeren.
Trey Teepano.
Folk har faen ingen anelse om hva som skjedde den natten.
Hvem fikk alle pengene, hva?
- Det var faen ikke meg. - Vi var fattige.
Moren din hadde penger. Din dronningmegge av en mor!
Hva skjedde med Pattys livforsikringspenger?
Diane fikk dem så hun kunne forsvare Ben.
Jeg fikk aldri ett øre. Megga tagg til og med om barnebidrag.
Er det slik det var? Du kom dit om natten og ba henne om penger.
- Dere begynte å krangle. - Jeg prøver å forklare...
...at Trey var en bookmaker som ville ha betalt.
- Skyldte du ham penger? - Nei, nei...
Du vil ha alt gratis. Og du skrev den boken.
- Så du må ha penger. - Ikke ta i meg med dine ekle hender!
Er du redd meg?
Hvor var du den kvelden?
Jeg husker ikke en døyt.
- Fant de noensinne Diadra? - Mener du Diondra?
Jeg lurer alltid på om hun ble drept den natten.
Hva mener du?
Det er vel sånt de gjør, djevledyrkerne?
De dreper gravide kvinner og deres barn.
Runner...
- Kom hit. - Jeg har ingen penger.
Jeg prøvde å skrape sammen litt, men ga opp.
- Skatt, skal du ikke hilse på meg? - Neimen! Hei, Diondra!
Jeg har drukket meg helt skjeløyd på grunn av all uro.
Etter alt gresset du solgte burde du ha penger.
- Du slapp å betale. - Du skylder meg jo penger.
- Du vil spille, men aldri betale. - Nå overdriver du.
Jeg vet om en annen som trenger penger.
For et svart hår! Jeg visste ikke at du kjente Trey.
- Skylder du ham penger? - Nei.
Han trenger penger til jenta si. I morgen kveld, her.
Ellers, Runner, er du ille ute.
Du, jeg vil fortelle deg noe.
Jeg har... Diondra er...
Vi venter barn.
Jaså? Forsikre deg om at det virkelig er ditt!
For jeg tviler på det.
Hør. Hvorfor skulle en rik tispe som henne leke med en taper som deg?
Tenk over det.
Er alt bra, elskling?
Noen burde faen meg dø.
Har du noe?
I hanskerommet.
- Hva er det for noe? - "Djevelens ånde." Prøvd?
- Kom igjen. - Jeg trenger det ikke.
Du kommer til å trenge det. Kanskje du blir en mann senere.
Kom igjen, elskling.
Sånn ja!
- Nei, jeg vil ha øksa! - For tung for deg.
Den er skarp, så ikke gjør noe dumt.
Til Satan bringer vi våre offer.
Vi kommer med smerte, blod, frykt, vrede.
Menneskelivets forutsetning.
I din makt blir vi mektigere.
I din henførelse blir vi henført.
Nå skal vi gjøre barnet deres til en kriger!
Kom igjen, elskling! Ikke nøl, du må drepe byttet ditt nå!
Din sjanse til å bli en mann.
Jeg pleide å være som deg. Jeg vil aldri bli sånn igjen.
Ikke vær en pingle uten baller resten av livet!
Er du ikke lei av å være redd? Kom igjen!
- Tror du på Runner? - Jeg tror ikke på noen.
Hvor mye penger har du fått?
- Hva? - Tror du ikke at jeg vet det?
Ja, de betaler meg. Men det handler ikke om det nå.
Hvis jeg sier at jeg er uskyldig-
- så har du ødelagt livet mitt. Og du har det ikke bedre om jeg er skyldig.
Hvor er Diondra? Hva gjorde du med barnet?
- Hvilket barn? - Hvorfor lyver du?
- Dropp det der. - Og Trey Teepano?
- Han sa det han måtte i vitneboksen. - Det er for lettvint.
Hør nøye etter. I dag kan jeg tilgi deg for din tidligere løgn.
Du var forvirret da.
Men du er voksen nå. Tror du at noen med vårt blod kan gjøre noe sånt?
Ja, vårt blod kan gjøre noe sånt. Jeg har banket folk sønder og sammen.
Jeg har brutt opp dører. Jeg har drept ting.
Jeg går med hendene knyttet halvparten av tiden.
- Tror du virkelig at vi er så onde? - Ja.
Til og med med mammas blod?
Til og med med hennes.
- Så trist for deg da, jenta mi. - Kjøss deg i ræva.
- Var det morsomt? - Nei, ironisk.
- Hvorfor det? - Du er like mye fange som jeg er.
- Slapp av, lille venn. - Jeg vil at Ben kommer hjem.
Hvorfor finner ingen ham? Er håret hans problemet?
Nei, hele skolen vet at det kommer av sex.
Hva mener du?
- Ikke snakk stygt om broren din. - Mamma, jeg liker ikke Ben!
Han er ekkel og gjør slemme ting!
Har han tatt på deg på en ubroderlig måte?
Han tar bare på meg når han drar meg i håret.
Mamma, han er sprø! På rommet har han alle mulige underlige ting.
Har du snoket på rommet hans?
"Barnet er mitt, men Satans plan er å drepe barnet og moren."
SATAN LEVER
ER ETT MED DET SVARTE
DREP KRISTUS
- Hallo? - Det er Joseph fra boliglånrådet.
Joseph, jeg klarer ikke å skaffe pengene.
Jeg hørte snakk om Ben. Jeg hadde ikke tenkt å ringe.
Men hvordan sier jeg det? Patty, jeg stoler på deg og ber for deg.
Jeg kan ha en løsning på problemene deres.
Vi hadde da ikke noe valg lenger?
Det stemmer ikke helt.
- Ja? - Vi fant en Diondra Sue Wertzner.
Født 28. mars 1968. Ble meldt savnet 19. oktober 1985.
- Hun har aldri blitt funnet. - Så hva da? Er hun død?
Det vet vi ikke. Fortalte Ben noe?
Vent litt.
Hei! Jeg sa jo at jeg ville betale tilbake.
Da jeg så navnet på lappen burde jeg ha kjent deg igjen.
Jeg fulgte med på hvordan det gikk med deg. Men det er så lenge siden...
Hva vil du?
Du vil gjøre det vanskelig for meg, ikke sant?
Ikke mer enn rett er.
Jeg var en pen jente, og jeg var flink på skolen.
Ben var der som frivillig. Han underviste i tegning.
Jeg var så forelsket i ham.
Vi begynte å treffes.
Vi var barn, men han var gammel nok-
- til å vite at man ikke oppmuntrer til sånt.
Mitt første voksne kyss.
Det varte et sekund, og etterpå sa han at vi aldri måtte gjøre det mer.
For det var galt.
Men han fortsatte å gi meg lapper. Likevel ville han aldri møte meg mer.
Jeg ble rasende.
Rundt en uke senere var jeg på et pysjamasparty.
Jeg fortalte alle stolt om kjæresten min som gikk på high school.
Jeg fant på ting som vi hadde gjort. Og så tok det bare helt av.
Vi skapte et fantasibilde av at Ben var djevledyrker.
Sånt som vi så på nyhetene daglig da vi var barn.
Frue.
Sønnen din skal arresteres, og jeg vet hvorfor.
Det nærmeste året bør du holde barna hjemme.
Du trenger en advokat. Om du ikke vil at sønnen din stemples som pedofil.
Hva kan du hjelpe oss med?
Jeg var selv jordbruker. Som far og bestefar var det før meg.
Men bøndene ble lurt. "Plant helt ut til gjerdet. Kjøp mer jord!"
Og så: "Beklager, det var dårlige råd vi ga deg. Nå tar vi gården din."
Hva har det med sønnen min å gjøre?
Frue, jeg er ingen forretningsmann.
Og jeg er ingen dommer. Og jeg er definitivt ingen politiker.
Men om du er modig nok, skal du få sjansen til å hjelpe familien din.
- Broren din trenger deg. - Nei. Og det er han tydelig på.
Du har sett uklarhetene. Syns du ikke at Ben fortjener en ny rettssak?
Med hvilke bevis da? Han lyver om Diondra. Hvorfor det?
Alle lyver. Jeg løy for å få deg til Kill Club. Du løy om den natten.
Det gjør oss ikke til mordere.
Hvorfor er du så sikker på at jeg løy?
Hvorfor er du så besatt av saken? Det er ikke din historie, det er min.
Det er en interessant gåte med mange ulike teorier.
Og gåten inkluderer deg, Ben og Krissi.
Dere begynte noe som fikk store konsekvenser. Det er fascinerende.
Hvorfor det?
Husker du skogbrannene i San Bernardino i 1999?
Rundt 80 hjem og 35 000 hektar brant opp.
California brenner vel litt hele tiden.
Jo, men det var jeg som startet brannen.
Burde du ikke ha blitt brannmann eller noe for å komme over det, da?
- Gjorde du det? - Hva da?
Løy du i retten?
Hallo?
- Kan jeg hjelpe dere? - Vi ser etter Trey Teepano.
- Det er meg, det. - Vi vil prate om Ben Day. Min bror.
- Du er den som overlevde. Debby? - Libby.
Husker du Runner Day? Han sa at du var bookmaker eller noe på den tiden.
Runner skyldte meg mye penger.
Og det gjør han jo fremdeles.
Men jeg vet ikke hva som skjedde hjemme hos dere.
Holdt du på med djeveldyrking?
Jeg har bedret meg. Nå er jeg en god, gudfryktig indianer.
Husker du Diondra Wertzner?
Broren din... Han var gal etter henne.
Foreldrene forsømte henne, syntes hun var vanskelig.
Hun rømte og kom hjem igjen. Rene såpeoperaen.
Men da rømte hun vel for godt.
Hun har vært savnet i 25 år nå.
Hun prøvde alltid å spille en annen.
Engelsk aksent en dag, sørstats neste. Hun brukte sitt pornonavn òg.
- Holdt hun på med porno? - Nei, den navneleken.
Hva het ditt første kjæledyr?
- Gracie. - Hva var adressen?
Landevei 2.
Det funker jo ikke. Det skal høres vulgært ut.
Som Bambi Evergreen.
Hva var Diondras navn? Polly noe...
Polly Palm.
Det var navnet som broren din hadde tatovert på armen. Du sa Polly, hva?
Se, Polly Palm i Kearney i Missouri! Den eneste i hele landet.
Jeg føler meg ikke så bra. Jeg må spise noe.
Hva?
Du er kjørt.
Hei, det er Megan. Hørte du at Ben Day har antastet en masse jenter?
Det er Jenny. Ben er på flukt fra politiet.
Er du sammen med ham nå? Si at du ikke er det...
- Jeg burde dra hjem. - Og så, da?
Skal jeg være alene mens du sitter inne?
Vi drar i natt. Jeg har 200 dollar. Hvor mye har du hjemme?
Jeg har spart litt. Mamma har 500-600 liggende.
- Men jeg vet ikke hvor. - Vi drar dit.
Ser vi ikke noen politibil, så går vi inn, tar pengene, pakker og drar.
Og så, da? Hvilken planet befinner du deg på?
- Er du sikker på at barnet er mitt? - Hvordan våger du!
Ben...
Ben, jeg elsker deg. Det vet du.
Jeg sverger på at barnet er ditt, men vi må rømme vestover.
Ellers havner du i fengsel.
Med deg i fengsel vil far tvinge meg til å føde. Så dreper han meg.
Ja?
Kjenner du meg igjen?
Det var som bare... Libby.
Jeg visste nok at du ville finne meg en vakker dag. Smart jente.
På plass!
Dette var uventet. Hvorfor leter du opp meg nå?
- Har Ben sagt noe? - Nei, derfor kom jeg hit.
Du tenker at når du får vite sannheten, så får du sinnsro.
At det vil gjøre deg hel på noe vis.
Jeg var sammen med Ben den kvelden.
Vi skulle rømme fra byen. Han dro hjem til seg for å hente penger.
Timene gikk. Jeg trodde at han hadde feiget ut.
Jeg gråt meg i søvne.
Om morgenen... da jeg hørte om drapene...
...pakket jeg og skrev på en lapp at jeg ikke var fars lille jente lenger.
Så dro jeg for godt. Ben nevnte aldri navnet mitt til politiet.
- Etter alle år... - Han beskyttet meg.
Så bare han vet hva som skjedde den natten.
Jeg tror at du kan finne den sinnsro som du søker om du godtar det.
Jeg må si at hva som enn skjedde og hvor mye jeg enn elsket Ben...
...trengte han å sitte i fengsel.
Noe inne i broren din var ikke bra for omverdenen.
Du ventet barn.
- Hva skjedde med barnet? - Jeg er her.
Hva gjør du? Du skulle jo vente i bilen.
Jeg vet at du sa det, men... Jeg hører stemmer i hodet.
- Du må være stille. - Jeg vil ikke være alene.
Jeg vet det. Det er bare rusen som avtar.
Jeg liker huset ditt.
Vær stille nå.
- Hva er det? - Noen har vært i rommet mitt.
Hvem? Du tror vel ikke at det er purken?
Jeg vet ikke.
Jeg hadde kjøpt en gave til barnet.
- En gave? - Ja, men den er borte.
- Hysj! - Hva var det?
Libby går inn til mammas rom.
Det er mindre enn jeg trodde.
Det var Michelle. Hun stjal gaven min, den lille snokejævelen.
Dette føles ikke riktig.
Jeg visste det! Jeg hørte alt!
Pass deg!
- Ikke ett ord til! - Slutt!
Ben, slipp meg!
Diondra, slutt!
Du vekker jo hele huset!
Jeg vil faen ikke bekymre meg for henne hele livet!
Slipp henne og hør på meg! Vi forteller det, hun vil forstå.
- Ben? - Hei. Det er ingen fare.
Tanken var at jeg aldri skulle treffe deg. Jeg er jo en hemmelighet.
- Jeg er et hemmelig kjærlighetsbarn. - Det stemmer.
Crystal vet alt. Jeg forteller alt til henne. Vi er bestevenner.
Jeg leste boka di. Jeg har også en utklippsbok med bilder av deg.
Fra aviser. Som et liksom-familiealbum.
Får jeg kalle deg tante Libby?
Jeg forstår at det er mye å fordøye.
- Vil du ha noe å drikke? - Jeg må låne toalettet.
Det er opp trappen.
- Ja? - Jeg vet hvordan alt ligger an nå.
Husker du teorien vår om seriemorderen-
- som ble kalt "Dødsengelen"?
Vi har ham. En fra klubben ga seg ut for en konkurs hedgefondforvalter.
Og en Calvin Diehl ville iscenesette hans død. Diehl har vært bonde.
- Og? - Han har holdt på siden 80-tallet.
- Får selvmord til å se ut som drap. - Hva faen snakker du om?
Moren din hadde leiet ham.
Er du sikker på det?
- Lyle, kan du komme og hente meg? - Ok.
- Libby, går det bra med deg? - Ja da, et øyeblikk bare.
- Unnskyld, men jeg må på do. - Et øyeblikk bare.
Faen ta...
Libby!
Ja! Jeg kommer.
- Går det bra med deg? - Ja da, bra.
Jeg går ut og venter på skyss...
Du må holde dette hemmelig. De tror at jeg er medskyldig.
Hvorfor skulle de tro det? Var du hos oss den natten?
Nei!
Vær rolig, det er over på 30 sekunder.
- Gå og si det til mamma. - Slipp henne!
- Men hva i helvete...? - Mamma, de skader Michelle!
Løp! Løp!
Nei, vær så snill... La være!
Hvorfor tvang du meg til det?
Slipp henne nå!
Unnskyld. Jeg fikk panikk da korset var borte.
Slapp av. Hent pistolen. Den ligger i skapet.
- Hvor? - I esken på venstre side.
- Den er ikke der. - Fortsett å lete, da!
Hva har du gjort?! Jeg ringer politiet.
Vent! Hun nektet å holde kjeft, jo.
Det er hennes feil som ikke kunne holde kjeften!
- Hvor er den minste? - Faen... Libby?
Den må være her. Den skal ligge her.
Jeg har ikke flyttet på den!
Slutt å skrik! Man finner jo ingenting i dette skrotet!
- Der er den! - Hvor er kulene?
Den er alt ladd. Mamma!
Jeg kan gjøre det!
Press deg inn.
- Å nei, hun kom seg ut! - Ta pistolen!
Faen også!
- Libby! - Hvis hun så noe blir det problemer.
Det er ikke tilfeldig. Vi trengte penger, utførte ritualet...
- Og pang så drepte noen familien din. - Hva prater du om?!
Du arver din mors livsforsikrings- penger. Hvis du vil bo i California-
- kan vi gjøre det - sammen.
Hvis du vil, kan jeg ta meg av henne.
Nei, jeg finner henne.
- Mamma, vi finner henne ikke. - Hun kan ikke være langt unna.
Vennen hennes skulle hente henne. Kanskje de har ringt purken.
Tenk om de finner oss!
Libby... Bli der du er, lille venn.
Libby!
Jeg elsker deg, Libby.
Jeg elsker deg, gullet mitt. Glem aldri det.
Libby!
- Libby, hva skjedde? - Hvor er de?
De er ikke her. Jeg lette igjennom huset.
Så så...det gikk bra.
Diondra Wertzner ble arrestert i går kveld i Amarillo i Texas.
Dette er det siste om massemordet på prærien i Kansas i 1985.
Wertzner er mistenkt for å ha drept Michelle Day.
En forbrytelse som Michelles bror, Ben Day, har sonet i 28 år for.
Hun nekter for forbrytelsen. DNA-analyse pågår.
Men fengselet uttaler at Ben Day vil bli løslatt snart.
Datteren Crystal er på frifot ennå.
Dette er det siste i en større sak.
Seriemorderen Calvin Diehl, også kalt "Gjeldsengelen"-
- sier at han har hjulpet mer enn 50 personer å dø med verdighet-
- siden begynnelsen av 80-tallet.
Personene hadde underskrevet en "tillatelse til å blir drept"-
- og måtte skrive et brev til de pårørende.
Kjære Ben, Michelle, Libby og Debby...
Jeg tror ikke dere får brevet mitt-
- men mr Diehl sier at han skal spare det.
Og det gir meg litt trøst likevel.
Foreldrene mine sa alltid: "Gjør noe nyttig med livet."
Det har jeg nok ikke gjort. Men jeg kan gjøre noe nyttig med døden.
I livet mitt har det ofte handlet om uhell.
Det føles bra at "et uhell med vilje"-
- kan få ting på rett kjøl igjen.
Jeg håper at dere kan tilgi meg.
Ta vare på dere selv. Jeg vet at Diane vil handle rett mot dere.
Det er vondt å aldri få se hvilke fine mennesker dere blir.
Men det trenger jeg ikke, for så mye tror jeg på ungene mine.
MED KJÆRLIGHET, MAMMA
Diondra ventet seg å bli funnet.
Hun hadde rett.
Så du har møtt datteren min.
Jeg har hørt ulike ting. Er hun som Diondra? Er hun et dårlig menneske?
Jeg vet ikke. Hvordan lever man med at ens mor er en morder?
Hun holder seg ikke skjult lenge. Jeg kan finne henne.
Hun skal ikke i fengsel på grunn av meg.
- Lar du henne gå? - Folk prøver å gjøre det rette...
...men bare ødelegger alt.
- Snakker du om meg eller mamma? - Jeg snakker om meg selv.
Du kunne snakket om hvem som helst av oss. I 28 år har jeg holdt kjeft-
- og beskyttet en unge som jeg aldri har møtt.
- Som levde med din søsters morder. - Jeg tok et valg...
- ...og måtte leve med det. - Jeg måtte også leve med det.
Jeg skulle ønske at jeg kunne si noe som gjorde det bedre.
Det er ikke mer å si.
Du løy. Jeg løy.
Vi er kvitt.
Og vi to, da?
Du kjenner ikke meg, Ben. Du tror at du gjør det, men det gjør du ikke.
Og jeg kjenner ikke deg.
Og ikke mamma heller, eller Debby eller Michelle.
Hvert eneste minne av dem døde den natten.
Jeg er så rasende på deg.
Men du er broren min.
Vi er av samme blod.
Det som skjedde den natten skal ikke få styre livet mitt lenger.
Jeg vil bare være normal.
Jeg er lei for det. Jeg er lei for det, Libby.
Jeg er så lei for det.
Den hesten du snakket om... Yellow.
Jeg forstår ikke. Hvorfor akkurat Yellow?
Jeg vet ikke. Mamma døpte den. Hesten var jo ikke gul.
Den hemmeligheten fikk hun beholde.
Det er mange andre historier, Libby. Vakre historier.
Alt var ikke dårlig.
Jeg dro ikke rake veien, men kjørte forbi gården som en gang var vår.
Den var der fortsatt.
Det utrygge stedet.
Det glemte stedet der mor desperat ønsket døden velkommen.
Kanskje Ben hadde rett.
Alt var ikke dårlig.
Ben lærte noe i fengselet sitt som jeg aldri lærte meg i mitt.
Tilgivelse.
Mamma sa til oss at vi skulle gjøre noe nyttig med livet.
Ikke noe stort.
Ikke bemerkelsesverdig.
Bare en begynnelse.
Endelig, en begynnelse.